Vazdušna vojna baza Lengli POVERLJIVO
INTERNI DOPIS
Primalac: Martin Tijg,
zamenik direktora Agencije za nacionalnu bezbednost
Bolničko osoblje je potvrdilo oživljavanje pacijenta
po imenu Arlington DŽejms Stuard.
Pacijent je otpušten sa Odelenja za opekotine, 24. jula, ujutro
ne zna se gde je.
Pacijent je konstruisao napravu nepoznate namene.
Specifikacija dizajna je proverena u Marsovom projektu.
Pacijent dostavlja napravu u privatne kuće.
Više informacija uskoro.
VIRDŽINIJA, 1976.
Jesi li čuo nešto?
Zvono na vratima.
Siguran si? -Aha.
Koliko je sati?
Petnaest do šest?!
Šta je to? -Neko je ostavio kutiju.
Ne znam, bio je tu neki auto, pa se odvezao.
Deda Mraz je poranio ove godine?
Izgleda da smo svi budni.
Nikada i nisi verovao u priču o Deda Mrazu, zar ne?
Zapravo i ne.
Trebalo je da smisle neku bolju od te
o debeljku koji ulazi u kuće kroz dimnjak.
To je nelogično. -A i nezakonito.
To je provala.
A kakav je bio taj auto?
Pa... Crn. -U redu.
A zašto se odmah odvezao?
Ne znam, zlato.
Skloni kutiju. Šta li je ovo?
U životu nisam videla ništa slično. -Treba nam ključ da je otvorimo.
Tu je neka poruka.
Izgleda kao pozivnica za venčanje.
Možda je ovo poklon deveruši od Pauela?
Gospodin Stuard će vas posetiti u 17.00
Znaš li ti nekog g. Stuarda?
Ne. A ti?
K U T I J A
Idemo.
Pada sneg. -Neće se zadržati
Hej, Pi.Bi. i DŽej. -Jesi li opet isekla hleb na kvadratiće?
Naravno, ko' uvek. -Nemoj to da radiš, kvadratići su za bebe.
Zdravo, gđo Luis.
Dobro vam jutro, momci.
Slobodno me zovite Norma. Od 'gospođo Luis' osećam se staro.
Pa, kad jesi stara!
Tek mi je 35. -Da, za nas je i to staro.
Matorka.
I ti ćeš jednom biti mator, pametnjakoviću.
Zašto stanica za bus mora da bude baš ispred moje kuće?
Da mogu da gledam kako se moj mali Volter u autobus ukrcava zdrav i čitav.
Molim te, uđi u kuću, sramotiš me.
Sramota te je što te volim? -Da! Nemoj to da mi radiš.
A šta ako moćnog Voltera zagrlim i cmoknem,
baš sad kad stiže autobus, pred svim prijateljima? -Uradite to. Uradite!
Pa-pa, Voltere! Momci, vidimo se!
Nije li malo rano za krizu srednjih godina?
Ko je gospodin Stuard?
Nemam blage veze.
Neko iz škole?
Ne bih znala.
Tajni ljubavnik?
Mrzim te!
I ja tebe!
Troje potpunih neznanaca zatvoreno je zauvek u jednoj sobi.
I svaki od njih je želeo nešto od onog drugog.
Neostvarenu želju.
To je Sartrova vizija pakla.
Pakao su drugi ljudi?
Da. Pakao su ljudi koji te vide onakvim kakav zaista jesi.
Pa, kako to možemo da primenimo na Estel?
Ona bi trebalo da gori u paklu.
Jer je drolja koja se udala zbog para i ubila svoje dete.
Malo je složenije od toga, Čarlse.
Vidiš, bila je siromašna i udaja zbog novca joj je spasla porodicu.
Šta je bilo s vašim stopalom?
Molim?!
Video sam da hramljete. Nešto vam je bilo s nogom?
Je l' možemo da je vidimo?
Moje stopalo? -Da. Možemo li da vidimo kako izgleda?
Šta je? Je li vam neprijatno?
Podsećam, sutra je rok za sastav.
Bilo da je život počeo ili ne,
jako je važno za naše shvatanje hemijske evolucije,
da odredimo smer organske hemije.
Mars nudi prvu priliku da
drugačije vidimo kosmičku
povest planetarne hemije. Ima li pitanja?
Šta je sledeći korak?
Vi, od nazad. Ronda.
Da! Možete li podrobnije o ispitivanju tla?
Ogled razmene gasova meri proizvodnju,
ili upijanje
ugljen-dioksida, azota, metana, vodonika i kiseonika
za vreme inkubacije uzorka Marsovog tla.
Zašto je uključena i Služba za nacionalnu bezbednost?
Mislite na NSA?
Da, Martin Tijg, zamenik direktora NSA je u Lengliju.
Zbog čega je NSA u Lengliju? -Recite više o ogledima...
Jesu li drevni Marsovci ostavili nešto iza sebe?
Žalim, nemam komentar, ali, hvala za obaveštenje, Ronda.
Još neko pitanje?
Ako nađemo vodu ispod površine,
a fotografije iz orbite nagoveštavaju da je bilo nekad reka na toj planeti,
skroz je moguće da pronađemo i dokaze o postojanju života.
A ko ste vi?
Artur Luis, radio sam u optičkoj laboratoriji.
Pomogao sam u izradi kamere.
Tamo, nazad! -NASA nastavlja...
MODEL KAMERE merilo - 2:1
Za kratko vreme s nama...
postali ste član porodice u Libi Hilu.
Zato mi je tako teško da vam ovo kažem.
Ukinuli smo popust na školarinu.
Od kada?
Od idućeg semestra.
Žao mi je zbog ovoga, Norma.
Znam da vam je.
Ide vam krv na nos.
Zašto tvoja mama šepa? -Ne tiče te se.
Šta ćeš sad? -Ne znam. I ovako smo živeli od plate do plate.
Šta misli Artur? -Još uvek ništa ne zna.
O, bože, ovo će da ga uništi.
A opet, on ionako živi na Marsu.
Ma, čoveče... -Šta je s tom kravatom.
Treći put je nosiš ove nedelje. -To mi je kravata za sreću.
Bog zna da ti treba. -Trebalo bi da ti je pozajmim,
jer ti je danas važan dan, zar ne? Trebaće ti sreća. -Da, svakako.
Zemlja nije dovoljno dobra starom Arturu, pa se seli u svemir.
Nije to još ništa rešeno. Videćemo.
Da, previše si digao nos.
Otići ću do šefa da mu kažem da radiš
na ličnom projektu u radno vreme.
To bi uradio? -Naravno da bih.
Hej, Teri, nemoj da sve razneseš! -Da, znam, znam.
Radim na božićnom daru za Normu. Imaš nešto protiv?
Baš lepo od tebe. Valjda. A gde je moj poklon?
Srećan ti Božić! -Hvala. -Ma, sitnica...
Zdravo! Izvolite?
Gospođa Luis?
Da.
Zdravo! Ja sam Arlington Stuard.
Pretpostavljam da ste dobili kutiju koju sam vam ostavio pred vratima.
Da. -I pronašli ste uređaj s dugmetom unutar te kutije?
Znači, tako to zovete. Uređaj s dugmetom.
Da, tako to zovemo.
Molim vas, ne dopustite da vas moj izgled plaši.
Uveravam vas da nisam čudovište.
Ja sam samo čovek na radnom zadatku.
Smem li da uđem? -Naravno.
Mogu li da vas nečim ponudim?
Ne, hvala. Retko osećam želju za jelom.
Hoćemo li da sednemo?
Pokušaćete nešto da mi prodate?
Da, na neki način. Zaista imam jednu ponudu.
Šta mi nudite?
Priliku da zaradite novac.
Da objasnim:
U ovoj koverti je ključ. Pokazaću vam.
Ovaj ključ otvara staklenu kupolu ispod koje je uređaj s dugmetom.
Voala!
Sad'...
ako pritisnete to dugme, dogodiće se dve stvari.
Prva je da će neko, negde na svetu,
vama nepoznat, umreti.
A druga je da će vam biti isplaćen
jedan milion dolara.
Oslobođenih plaćanja poreza.
A isplatu ću izvršiti ja lično.
U gotovini. Upravo ovoj ovde.
I, gospođo Luis, dopustite mi
da vam darujem ovu novu novčanicu od 100 dolara,
kao poklon što ste me ljubazno pustili u svoj dom.
Daćete mi novčanicu od 100 dolara čak i ako odbijem to da uradim?
Upravo tako.
Je l' vi to ozbiljno?
Gospođo Luis...
uveravam vas da je ovo ozbiljna ponuda.
Za koga radite?
Vaša isplata je zajamčena, ali uz 3 uslova.
Prvi uslov.
Ne smem da vam ni u kom slučaju otkrijem ko je moj poslodavac.
Drugi uslov.
Ne smete o ovoj ponudi da razgovarate s bilo kime,
osim, naravno, sa svojim suprugom.
I treći - imate 24 sata.
Imate vremena do sutra do pet popodne da se odlučite.
Tačno tada ću ponovno da dođem i da preuzmem uređaj s dugmetom.
Uređaj će biti ponovo programiran
a ponuda data nekom drugom.
Bilo mi je zadovoljstvo da vas upoznam, gđo Luis.
To je nova proteza za njeno stopalo. -Pogodio si.
Ali sada koristim novi polimer koji razvijaju za sedišta pilota.
Sjajno, gari! -Hvala.
Hej, a šta joj se uopšte dogodilo sa stopalom?
Kad je imala sedamnaest godina,
brat joj je ispustio šipku za tegove na nogu.
Misleći da su joj nožni prsti slomljeni, odlazi u bolnicu.
Doktor je tamo stavlja u stolicu i uključuje rendgen,
i onda izlazi napolje, u hodnik, da bi pregledao drugog pacijenta.
I potpuno zaboravlja na Normu, i na uključen aparat.
Isuse... To nije dobro. -Nije.
Preterano zračenje joj uništava tkivo četiri prsta.
Jesu li morali da joj amputiraju ta četiri prsta? -Da.
Još su morali da joj uzmu i kožu s bedra, da bi prekrili stopalo.
To je bilo 1958. Tada se mnogo znalo o presađivanju kože.
Morala je da sedi, ovako,
celo telo u gipsu,
punih mesec dana, dok nije sve zaraslo. -Isuse...
Nadam se da je tužila tog kretena.
O, da. Njena porodica ih je tužila i dobili su spor.
I koliko su dobili?
Deset hiljada dolara. -O, Bože...
Ako ovo proradi, ona može ponovo da potrči.
Nadam se.
Lepo je to što radiš za Normu. -Hvala, gospodine.
Jedno usluga zaslužuje drugu. Ovo je upravo pristiglo za tebe.
Preporučeno pismo od... astronautskim snaga?
Je li ovo neka šala?
Arture, takvo je stiglo. Niko to nije otvarao.
Piše da su me odbili.
Šta?!
Artur Luis, njegova prijava za astronauta je odbijena.
Možete li mi reći zbog čega?
U redu.
Arture, kažu da nisi prošao na psihološkom testiranju.
Mora biti da se šale.
To nema smisla.
Norme, sve sam rešio besprekorno.
Računao sam na ovo.
Znate?
Šta ću onda da radim do kraja života?
Imaš mnogo sjajnih mogućnosti ovde.
Baš smo dobili subvenciju za razvoj optike za
nov sistem planetarnih kamera. To si savršen za to.
Nepostojeće rukovodeće mesto?
Pa, i dalje imamo Mars.
Pre nego što sam ga dalje pitala, seo je u auto i odvezao se.
Šta radiš? Pazi malo! -Ma, daj...
Valjda ne misliš da je ova stvar zaistinu?
Jesi li mu zapisala broj tablica? -Nisam. - Tata ti je pandur.
Uvek zapamti broj tablica. -Zaokupile su me druge stvari.
Znači, neko, negde na svetu, neko koga ne poznaješ, umire.
Da, upravo tako mi je rekao.
Je l' ti rekao na koji način će umreti?
Nije.
I onda ti je ponudio aktovku prepunu love?
Da, rekao je da tu ima milion dolara. Izgledalo je ispravno.
Kako je izgledao?
Bolje da ne znaš.
Zašto da ne?
Verovatno je stradao u nekom požaru,
jer nije imao pola lica.
Stvarno? -Da. Nije imao.
Zezaš me.
Ne! -Da! -Ne, ne zezam.
Zakasnićemo na predstavu.
Zaključaću je dole. -Može.
Kupila bih Sejnt-Čarlsovu kuću.
Može, Sejnt-Čarlsova kuća.
Zdravo, gđo Luis! -Zdravo, Dejna.
Je l' se pojavljivao gospodin Stuard?
Da, svratio je.
I, šta ono radi? Šta se dogadja kada stisneš dugme.
Ništa posebno.
Je l' ti dao ključ od kupole? Mora da je to super stvar.
Sigurno je jedino da postavljaš previše pitanja.
Kao i to da ti izbegavaš da odgovoriš na njih.
Hej, brbljivče! Sad bi bilo dosta.
U deset u krevet? -Da, gospodine. -Dobro.
Hvala ti, Dejna! -Laku noć! -I tebi.
Ovo je tvoje. -Dobro. -Moj red!
Bio je vrlo šarmantan.
Stvarno sam mu poverovala da bi nam dao aktovku punu novca.
Zauvek...Uvek, uvek... Pa, da.
Nastavimo s tim.
Pa, o čemu razmišljaš?
U redu.
Vidi, nema ničega dobrog za njega u ovom poslu. Znaš?
On je prevarant, a novčanica je lažna.
Ne daješ nekome bez veze sto dolara. To je ludost.
Možda on i jeste lud. Mislim, psihički bolestan
i koristi kutiju kao izgovor za ubistvo, a posle da nas okrivi.
Da zovemo policiju? Šta želiš da učiniš?
Ako ikome budemo išta rekli o ovome - dogovor otpada.
Nema love. -To je rekao?
Da. Ne smemo nikome da kažemo.
Hajdemo kući. -Može, samo da uzmem kapute.
Neko je utrošio mnogo vremena da bi ovo dizajnirao.
Galvanizovan aluminijum, ručno duvano staklo...
Izgleda skupoceno.
Opa!?
Šta radiš?
Pogledaću šta je unutra.
Vidi ovo ludo... Evo ga.
Nema ničega. Ni odašiljača, ni radija...
Kada bi sad stisnuli dugme, on to nikako ne bi mogao da zna.
Znaš šta? Vrati sve kako je bilo, ne želim da je rastavljaš.
Zašto? -Zato jer će on svakako da se vrati da je uzme.
Rekao je da će uzeti kutiju, da će je ponovo programirati
i ponuditi nekome drugome.
Kako će reprogramirati komad drveta?
LJudi su počeli zagadjivanje...
Hoćeš li ga pritisnuti ili ne?
Nije to samo moja odluka.
Već naša. Nikad ga ne bih pritisnula bez tvog znanja.
Ne zaboravi da ugasiš lampice na drvetu.
Ne, više mi se sviđaju upaljene.
Ali, mogu da izazovu požar.
Da, ali i održavaju duh Božića dok spavamo.
Mogli bismo da poginemo.
Svi umiru, Norma.
U redu. Ostavi ih upaljene.
Čudno. Ide u posetu kada si ti van grada.
O čemu razmišljaš?
Mislim da nikada više nećemo videti toliko novca.
Zašto to kažeš?
Budi realan, Arture. Radiš za državu.
A Bog zna da trošimo previše novca.
Sigurno bi nam bilo lakše da živimo kako hoćemo.
Dušo, zašto nam treba milion dolara da budemo srećni?
Ma, ne treba. Ali zamisli šta bismo mogli da postignemo.
Mogli bi da zbrinemo čitavu porodicu.
Znaš, ne moram doveka da radim u NASA.
Mogu da nadjem i drugi posao.
Hoćemo li ikada moći da odemo iz Ričmonda?
Moraću da odložim operaciju stopala.
Ne, nećemo, potrebna ti je ta operacija. -Da, znam, ali...
Ne možemo sada da je priuštimo.
Onda pritisni to dugme, pa vidi šta će se dogoditi.
Strah me je.
Norma, čega te je strah?
Nisi mu video lice.
Ma, zovem policiju! -Ne smeš! -A da, onda dogovor otpada.
Norma, kako bi on, majku mu, mogao da zna jesmo li ih zvali?
Je li nam ozvučio kuću?
To je poklon svakoj deveruši na svadbi.
Napraviće od ovoga veliko zezanje večeras...
Dok Pauel će ustati i pitaće ko je stisnuo dugme, a ko nije,
i svi će se smejati zbog prevaranta
kog su unajmili da se pojavi pred našim vratima...
Bila sam u radnji i dete nam je odlutalo!
Pa, gde je?
Otrčala sam do parkinga. Strpali su je u kombi i odvezli se.
Dobro...Vidi. Zaključaj sva vrata.
Jednostavno je nestala, DŽefri!
Krećem kući.
Proverio sam ovo na poslu.
Ova stotka je prava.
Pretpostavimo onda da je i ostalo istinito.
Pritisnemo dugme,
dobijamo milion dolara
i postajemo odgovorni za smrt jednog ljudskog bića.
Hoćemo li moći da živimo s tim?
Šta ako to bude nečije dete?
A ako je neki ubica kojeg očekuje smrtna kazna?
A šta ako bude neko od naših komšija preko puta?
Poznaješ li ih, uopšte?
Dag i Dona.
Šta znači stvarno poznavati nekoga, Norma?
Poznaješ li mene?
Bolje no što ti samog sebe poznaješ.
A Voltera?
Čak i bolje no što poznajem tebe.
Pa, šta ćemo onda, Norma?
To je najobičnija kutija.
Nazvali ste 911, Hitni pozivi. Kome da prosledim vaš poziv?
Oprostite, sporije govorite, ne mogu da vas razumem.
Čuli ste vrištanje? I pucanj?
Čula sam pucanj.
I onda je pobegao s aktovkom kroz ulazna vrata i uzeo je auto.
Uđite unutra. Povedite i malog. Uđite unutra. Odmah!
Džimi!
Proveri joj puls.
Pomerite se unazad, provaliću vrata.
Dalje od vrata!
Bože...Psst...
Zdravo, gđo Luis!
Zdravo!
Smem li da uđem?
A vi ste sigurno gospodin Luis.
Izvinite, ali danas mi je naporan dan. Hoćemo li?
Ključ je kod vas?
Hvala.
I eto...
Jedan milion dolara.
Možete da prebrojite, ako želite.
Je li neko...
Umro? -Aha. -Naravno.
Pre ste rekli da će sprava s dugmetom da bude reprogramirana.
Da.
I šta se sad događa, dajete ponudu nekom drugom?
Pa, da, gospođo Luis. Tako to funkcioniše.
I mogu da vam obećam da će ponuda biti data nekome koga ne poznajete.
Hej!
Ne želimo vaš novac.
Uzmite ga.
Žao mi je, gospodine Luis. Već ste pritisnuli dugme.
Prijatan dan!
Hej!... Otvorite vrata!
Otvorite vrata!
Zapamtio sam mu registraciju...
O čemu razmišljaš, Norma?
Neko koga ne poznajemo.
Znači li to da smo mi sledeći. Je li to mislio?
U redu, samo...
To je Volter. -Da.
Stavi novac u sef.
Neće moći.
Prvo domaći.
Očisti i torbu s užinom, može?
Imamo još jedno porodično ubistvo.
Ovaj put je ubijena žena.
Stvarno?
Žrtva se zvala Dajen Karns.
Trideset jedna godina, ubijena jednim hicem u grudi.
Našli su i njenu ćerkicu zaključanu u kupatilu.
A muž?
Ne zna se gde je.
Komšije su videle da zaključava vrata pošto su čuli pucnje.
Ima li muž dosije? -Ne, i u tome je stvar.
Njen muž je DŽefri Karns. Komšije kažu uzoran otac,
a on je i raketni naučnik.
Radi za NASA.
Stvarno?
Više me ne boli.
Srećan Božić, gospodine. -Srećan Božić.
Dobro došli na večeru probe venčanja para Berns-Pauel
Sve ovo samo zbog probe? Sećaš li se naše probe?
S burencetom u zadnjem dvorištu? -Da, a pogledaj ovo...
Evo moje male Norme.
O, vidi je kako hoda! Lebdiš! -Znao si za to?
Drago mi je što te vidim. -I meni.
Božić Bata je poranio i vratio ti je hod. -Da, jeste, mama.
Kako si, Dik? -Kako si, Arture? Drago mi je da si ovde.
I meni. Zdravo, Lana!
Arture, još uvek te Norma šiša?
Koji si ti: Lenard ili Skinerd?
Dušo, neće te pustiti u svemir s tim zulufima.
Mama, svi to sada tako nose. -Ma, znam dušo, ali...
Ostavimo to sad. Gde si to uzeo?
Tamo, nazad. -Dobro.
Šta ćeš ti? -Šeri. -Dobro. Izvinite.
Ljudi, može malo pažnje?
Želimo da vam svima zahvalimo što ste došli ovamo
po ovako neuobičajeno hladnom vremenu za Ričmond.
Rečeno mi je da budem kratak,
jer nas još čekaju 43 govora.
Mladini i mladoženjini prijatelji velikodušno su darovali
ovu gomilu poklona, a pošto je već praznik, mislili smo da...
da bi bilo dobro da organizujemo malo, prazničko izvlačenje poklona.
U redu, Lana. Hajde da... -Moraš da pomešaš ovo,dušo.
Znaš, kao kada si "začinio" posudu s punčom.
Zna on i to da uradi.
Ne bih znao. Nikad to nisam radio. Nikad.
U redu, krećemo.
Moj zet. Ne ti, nego Artur!
Hajde, ustani.
Ustani, Arture! Hajde!
Žreb je odlučio, ne ja. Ovo nije namešteno.
Ja sam pošten policajac, kunem vam se.
Uzmi svoj poklon, srećniče.
Mogu da odaberem bilo koji? -Baš tako.
Samo ne diraj te palice za golf, važi? Te su za mene.
Ma, možeš da uzmeš i palice, možeš.
Znate, uzeću...
Uzeću baš ovu kutiju.
To je neki jednostavan poklon. A, dobro, idemo dalje.
Tajanstveno...
Pa, otvori ga!
Što ga ne staviš u kola? Otvorićemo ga kod kuće.
O, ne. -Ne.
Moraš sad da ga otvoriš, tako da svi vidimo šta je u toj kutiji.
Ma, da. Hajde, otvori ga!
Arture, pa to je on!
Šta je to, neka fotografija?
Da. -Dobro, daj da je vidimo! -Ne, ne. To je interna šala.
Lične prirode. -Opa! Dobro. Znamo mi to.
Napravićemo i mi par ličnih fotki, pa ćemo se menjati.
Ma, slododno dajte mašti na volju.
Šta kažete za ovu probnu večeru?
Možete li da zamislite kakvo li će tek biti samo venčanje?
Zapanjujuća naučna fantastika
Dan kretena?
Da, moj tata skuplja stripove.
Šta još skuplja?
Ima gomilu stvari o Marsu u podrumu. Da vidiš?
Hoću.
Viking glatko sleteo na Mars, spektakularne slike
Šta tvoj otac ima s Vikingom? -Pomogao je osmišljavanju kamere.
Napravili su je tako da snima 360 stepeni.
Snima sliku liniju po liniju.
Treba oko pet minuta da snimiš pun krug.
Kako pošalju slike s Marsa na Zemlju? -Radio prenosom.
Shvatili su kako da protumače podatke i kako da ih snime.
A koliko treba da prenesu signal?
Oko dva sata.
Signal putuje 80 miliona kilometara, nekih pet minuta.
Isprobana je prošle godine u Koloradu.
Mislim da ne bi trebalo ocu da pričamo o ovome. Hajde.
Da vidimo kako novo stopalo radi na plesnom podijumu.
Hajdemo!
Svaka dovoljno napredna tehnologija ne razlikuje se od magije.
Treći zakon Artura K. Klarka. Moj tata ga poznaje.
Arture, divno je ono što si učinio za Normu.
Ne znam šta bi ona bez tebe. -Ni ja ne znam šta bih bez nje.
Stvarno ne znam. -Tako savršen poklon. -Hvala ti.
Zaista divna zabava, Dik.
Čestitam. -Da, jeste. A ja je ne plaćam.
Ne plaćaš? -Ne.
Kako si to uspeo?
Hej, čuj...Bi li mogao
da mi proveriš jednu registraciju? U pitanju je crni sedan.
Bi li mogao da saznaš čiji je? -Da, naravno. U čemu je stvar?
Neko mi se mota oko kuće. Verovatno ništa ozbiljno.
Ali, voleo bih da budem siguran. -Proveriću ga.
Šta je s ovim malim? Pokazao mi je znak mira.
Norma ti nije rekla?
Ne, nije. Šta to?
Ponizio ju je pred celim razredom, ismevao je njeno stopalo.
Oh! Nos vam je krvav!
Hvala.
Da vam nešto donesem?
Rekli ste da imam telefonski poziv.
Da. Ovde.
Halo?
Dobro veče, gđo Luis. Ovde Arlington Stuard.
Čujem da je vaš suprug razgovarao s policijom o mom vozilu.
Imam dosta zaposlenih.
Čujte...
Ne želimo da iko strada.
Pa, niste želeli, a što ste pritisnuli dugme.
Ne želimo dalje probleme.
Bojim se, gđo Luis, da su problemi našli vas.
Uvek ima posledica.
Ogled će se nastavljati dokle god sprava s dugmetom
bude reprogramirana.
Šta bi sada trebalo da učinimo?
Slušajte svoju savest.
I radite ono što vam kaže.
Uživajte u zabavi!
Šta si rekao mojoj ženi?
Kaži mi, šta si joj rekao!
To ti je smešno?
Smešno ti je? Smešno je ismejavati nečiji nedostatak?
Je li ti to smešno? Ha?
Ne, gospodine Luis. Nije smešno. Tragično je.
Arture...
Jesi li dobro, sinko?
NEMA IZLAZA
Dejna, vratili smo se.
Imaš li prevoz do kuće? -Ne. -Dobro.
Onda će te Artur odvesti.
Izvoli. -Hvala. -Hvala tebi.
Onda, kuda te vozim?
U jedan motel na putu 5-95. Geleksi Moto Ladž.
Stanuješ u motelu?
Da, moji roditelji su kupili novu kuću, ali još nije gotova.
Imate krv na rukama.
Kako to misliš?
Vaše ruke. Imate krv na njima.
Oh... Potukao sam se večeras.
Osramotio sve, upropastio zabavu.
Neko je pritisnuo pogrešno dugme?
Zašto si to baš tako rekla?
Pa, tako se kaže.
Ne žurite sa zaključcima, jer ćete se uvaliti u brdo nevolja.
Pa...
Već sam u brdu nevolja.
I šta ćete da preduzmete?
Ne znam. Imaš li neki predlog?
Gledajte u svetlo.
Svetlo? -Da, u svetlo.
Zaslepiće vas.
Šta je svetlo?
Ne mogu da se setim.
Ne mogu da se setim!
Dejna?
Dejna!
Probudi se!
Dejna!
Isuse Bože...
Dobro si? -Morate da odete odavde.
Ovde nije sigurno za vas. -Polako, o čemu pričaš?
Samo jedna osoba može sada da vas spase.
Pogledajte u ogledalo i videćete.
Dejna? Dejna!
...postojanje života još negde u svemiru.
Ako Viking 1 i 2
tamo ne otkriju postojanje živih organizama,
saznaće neke druge tajne svemira. I reći će nam
mnogo drugih stvari o našoj planeti
te će tako otvoriti nove mogućnosti za istraživanje,
i daće nam nova saznanja kojima ćemo poboljšati
kvalitet života ovde, na Zemlji.
Naša dostignuća u svemiru nisu samo vrhunac tehnološke veštine,
već i odražavaju ono najbolje u našoj zemlji,
našu osobenost, sposobnost stvaranja i žrtvovanje
i želju da dosegnemo nepoznato.
Norma?
Gde si rekla da si upoznala Dejnu?
Na izletu u Kenedi Centar u Vašingtonu. -Tačno.
I rekla ti je da je iz Ričmonda? -Da, vraćale smo se istim autobusom.
Dobro. Ovo je njena vozačka dozvola. Zove se Sera Metjus.
I živi u Bostonu.
Nazvao ih je zaposleni?
Da.
Zdravo, Norma!
Zdravo.
Je li ti muž jutros rekao kuda ide?
Ne, nije.
Pa, za tvoje dobro, nadam se da se ne igra
opet detektiva.
Uveravam te da bih znao ako to namerava.
Zbog tvojih zaposlenih?
Je li i Dejna jedna od njih?
Kao što sam ti već rekao, imam mnogo zaposlenih.
Možemo li da se vidimo? U četiri oka?
Želela bih da se nađemo, licem u lice.
Upravo te gledam.
Molim?!
U tvom sam dvorištu.
Još si na vezi?
G. Stuarde?
U redu... Čekajte.
Da raščistimo ovo...
Imali ste aerodinamički tunel mesecima.
I sad želite lunarni modul i hangar?
Baš tako.
Delovanje Agencije za nacionalnu bezbednost... -Kakvo delovanje?!
Delovanje povremeno uključuje i zaposlene u NASA.
Nije mi dopušteno da govorim kako će biti angažovani,
ni šta će tačno da rade.
Meni je sve ovo suludo. Ali, baš i nemamo drugi izbor, zar ne?
Ne. Nemate.
Jesi li stigao da mi proveriš onu registraciju? -Da, jesam.
Vlasnik registracije je Vlada,
a auto se koristi u Agenciji za nacionalnu bezbednost.
NSA?
Isuse Bože...
Čije su to slike?
Žene nekog tipa. Pogođena jednom u grudi, izbliza.
Ko god da ju je ustrelio, držao joj je pištolj na grudima,
tako da joj je metak prošao pravo kroz srce.
Muž joj radi u Lengliju.
Je li bilo ikakvih znakova borbe?
Ne? -Nije bilo kože ispod noktiju, nije bilo modrica...
U koliko sati je umrla?
Komšije kažu da su čule pucanj u 4 i 45 po podne.
A kakve veze to ima s tobom, Arture?
Bi li mogao da me odvedeš do njene kuće?
Sestra ti se još uvek užasno oseća zbog onoga sinoć.
I Arturu je veoma neprijatno zbog toga.
Norma, dozvoli da ti kažem ovo. Tata i ja smo se oduvek čudili
tvojoj snazi i optimizmu. Čak i posle one povrede.
Pa sam se zapitala, možda, ponekad, bez razloga
brinemo da li ti je i sada dobro? -Dobro sam, mama.
NSA mu to dopušta. NASA je nemoćna.
Ogledni primerci su srećni parovi, mlađi od 40,
s jednim detetom. Idite u biblioteku u Ričmondu, sledite
ovaj bibliotečki broj. Ne verujte nikome, čak ni svom mužu.
Krvari! Neka neko pozove Hitnu!
Bože...
Ko je ta žena, Norma? Poznaješ li je?
Ne, ne poznajem.
Čuj, moram još mnogo
toga da obavim do venčanja. Da te odvezem kući?
Ništa ne diraj.
To je on. Šef Odnosa s javnošću u Lengliju.
Kako se zove? -Arlington Stuard.
Stuard. -Stuard. Sa d.
Proverićeš ga? -Da.
"UPUTSTVO ZA KORIŠĆENJE LJUDSKIH MOGUĆNOSTI"
Bibliotečka oznaka?
Knjiga o gromovima
Službenika NASA udario grom
Oprostite, tražim najbliži izlaz?
Niste ovde zaposleni.
Ova biblioteka je samo za zaposlene.
Vi ste mu žena? -Zovem se Klajmeti.
Šta hoće od nas? -Proverava vas.
Sve nas proverava.
Molim vas, pođite za mnom.
Postoje tri prelaza. Ali, možete da odaberete samo jedan.
Oprezno birajte svoj prelaz,
jer samo je jedan put do spasenja.
Sedite, gospođo Luis.
... ne razlikuje se od magije...
Gromovi udaraju u zemlju sto puta u jednoj sekundi.
Jedna munja razvije temperaturu od skoro 28.000 stepeni Celzijusovih
u deliću sekunde.
To je pet puta toplije od površine Sunca.
To vam se dogodilo? Udario vas je grom? -Da.
I sad sam na vezi s onima koji upravljaju munjama.
A šta je iza druga dva?
Večno prokletstvo.
Razumem.
Šta si osećala kada si me prvi put videla, Norma?
Osetila sam... -Osetila si, šta?
Osetila sam... -Sažaljenje? -Ljubav.
Osetila si ljubav prema meni. -Da. -Zbog čega?
Zbog mog telesnog nedostatka.
Zbog bola koji mi je prouzrokovao u životu.
I pomislila sam, kako bi mi tek bilo da je taj bol
uvećan i odražen na mom licu?
A ako odbijem? -Večno prokletstvo.
Izabrali ste prelaz broj dva.
Videla sam taj bol na vašem licu i jednostavno sam ga razumela.
Obuzela me je strašna želja da osetim ljubav prema vama,
jer sam znala da se više nikada neću samosažaljevati.
Uhvati me za ruku, Norma.
Ne sećate se da ste se vratili kući, zar ne?
Dovezli ste se autom, hodali po kući ko' zombiji.
Ništa niste rekli. Otišli ste pravo u krevet.
Odakle sva ta voda?
Zašto su... -Voltere, idi u podrum i donesi još kanti. Može?
Ali... -Voltere! -U redu.
Možeš li da mi kažeš šta se dogodilo?
Moram nešto da popijem.
Idemo ipak na venčanje? -Da.
Samo toliko mogu da otkrijem. -Razumem.
U satima posle prvog Vikingovog prenosa s Marsa,
vašeg kolegu Arlingtona Stuarda udario je grom,
dok je stajao ovde, na ovoj platformi.
Da, i od tada nismo više ništa čuli o njemu.
On je... sada nešto sasvim drugo.
Kako to mislite?
Arlington Stuard je umro nedugo pošto je primljen u bolnicu Riversajd.
Nekoliko sati posle odvoženja tela u mrtvačnicu i skladištenja u zamrzivaču,
jedna sestra je čula glas s druge strane metalnih vrata.
Bio je to... Smeh jednog čoveka.
Gospodin Stuard se vratio iz mrtvih i smejao se. Histerično.
Tada je premešten u jednu veoma dobro čuvanu vojnu bolnicu.
Nedugo zatim, primećeno je da pokazuje neke neobične sposobnosti.
Šta mislite pod sposobnostima?
Njegovo telo se oporavilo deset puta brže no što je normalno.
Propadanje ćelija je doslovno najednom zaustavljeno.
Dame i gospodo, predstavljam vam gospođu i gospodina Pauel!
Nemoj da piješ previše, važi?
Gospodine,
ako vam ne smeta što pitam.
Zašto baš kutija?
Vaš dom je kutija.
Vaš automobil je kutija na točkovima.
U njoj se vozite na posao. U njoj se vozite kući.
Dok sedite kod kuće, zurite u kutiju
koja vam uništava dušu, dok druga kutija,
vaše telo, neumoljivo ne uvene i ne umre.
Posle će biti smešteno u poslednju kutiju,
da polako propadne.
Sve izgleda tako deprimirajuće, kada razmišljamo tako.
Onda nemojte da razmišljate tako.
Razmišljajte o tome kao o privremenom bitisanju.
Šta će biti kada završite s ogledima?
Dostavljam podatke svojim poslodavcima.
I od tada je vaša sudbina u njihovim rukama.
Ne bi se moglo reći da nemaju čudan smisao za humor.
Pogledajte mene.
Ne znam, gospodine, o kome pričate.
Vaši će poslodavci svima nama ostati tajna.
Ja baš volim tajne.
Vi ne?
Kako da prođemo ogled?
Zar nije očigledno? Jednostavno, nemojte pritisnuti dugme.
Ukoliko dovoljno vas to ne učini, ogled se završava.
Ali, biće još drugih ogleda.
Idite pravo prema svetlu.
Ne okrećite se, ni pod kojim okolnostima.
Kad budete ušli u svetlo, osetićete da vam telo uranja u tečnost.
Pokušajte da zadržite dah.
Imaćete osećaj davljenja. Proći će.
Kuda ih šaljete?
Na pripremu za sledeći ogled u Masačusecu.
Ranije ste govorili
o delotvornosti altruizma.
Ako ljudska bića nisu sposobna ili voljna da žrtvuju želje pojedinaca
za opšte dobro, onda ne zaslužuju ni mogućnost opstanka.
Moji poslodavci će tada biti prisiljeni da ubrzaju vaše istrebljenje.
Jasno?
Da, gospodine.
Nestao sam, Norma.
Nestao na skoro sat vremena.
Šta si video?
Šta je bilo u tom svetlu?
Rečima se teško može opisati.
To je jedno mesto.
Ni tamo, ni ovde.
Već negde između.
Kao topao zagrljaj.
Mesto na kom se put završava,
a očaj više ne vlada srcem čoveka.
Tata! Šta je bilo?
Razboleću se, Voltere.
Još uvek možeš da se spaseš.
Za mene je prekasno, ali ti još uvek možeš da se spaseš.
Džefri Karns.
Uf, koliko toga bih želeo da te pitam.
Ako želiš da preživiš ovu stvar, poći ćeš sa mnom. Odmah.
Hej, što ne spustiš pištolj? Šta ako te neko vidi?
Ulazi u auto. -U redu.
Tata!
Voltere!
Tata!
Voltere! Voltere!
Voltere!
To su tajni CIA dokumenti.
Predmeti ogleda i slobodna volja
Ne sme se s njima postupati kao sa zaposlenima.
Krvarenje iz čeonog režnja? -E, to mu je slaba tačka.
Još uvek nije prikljuvio kako da im neprimetno uđe u glavu.
Krvarenje iz nosa? -Video si to mnogo puta? -Da.
Negde postoji granica njegovih moći. Loše je to.
Živeti unutar 70-godišnjaka?
Da, zato se uvuklo u Lengli. Tu ima sve što mu treba.
Vojsku, CIA, FBI...
NASA.
Znači, može da bude ubijen? -Da.
Kuda ćemo? -Otelo je tvog sina, baš kao i moju kćer.
Šta?! -Znam gde ga skriva. Ima jedan motel na putu I-95.
Tamo su ti Stuardovi ljudi odveli sina. Tamo je središte prenosa.
Tamo im bazen služi kao neka vrsta prolaza.
TRIPTIH VODENOG KOVČEGA Predmet mora da bira između tri prolaza
PRENOS KROZ PROLAZ Predmet se uranja u NaOH+Hcl
tokom 60 minuta, nakon čega mu se analizom određuje daljnja sudbina
UPUTSTVO O KORIŠĆENJU LJUDSKIH MOGUĆNOSTI
Jesi li ti pritisnuo dugme ili tvoja žena?
Moja žena. -O, da.
I moja.
I sad je mrtva. Jesi li je ti ubio?
Učinio sam to zbog svoje ćerke.
Kako to misliš, zbog svoje ćerke?
Morao sam da biram između moje žene i moje ćerke.
... što se odrazilo na naše putovanje u nepoznato.
Skoro nemoguće...
Je li još ko bio s njim u kamionu? -Ne, koliko smo videli.
Spusti oružje!
Kreni, kreni, kreni!
Arture! Arture, slušaj me!
Što god da ti se od sada događa,
imaće veće posledice nego što možeš da pojmiš.
Molim vas...
Sedite.
Gde nam je sin?
Na sigurnom. Ubrzo ćemo se vratiti na njega. Sedite, molim.
Želim da znate
da vam se oboma divim i duboko vas poštujem.
Dali ste mi nadu.
Ali, veoma žalim što ste pritisnuli ono dugme.
Bojim se da moram da vam kažem da su vašem sinu oštećena dva čula.
Ne može više da vidi, ne može više da čuje.
Gde je on? -Šta si mu uradio?
Ja mu nisam ništa uradio. Ja sam samo ljuštura.
Predstaviću vam sada dva moguća izbora.
Prvo:
Možete živeti do kraja života i uživati novac koji vam je dat,
i naučiti da živite s trajnim oštećenjem vašeg sina.
To je nepovratno.
Nikada više neće moći da čuje vaše glasove, ni da vidi vaša lica.
Drugo:
U burencetu ovog pištolja nalazi se samo jedan metak.
Možete da ga ispalite svojoj ženi pravo u srce i ubijete je.
U trenutku kada vaš duh napusti vaše telo,
vaš sin će ponovno postati normalan.
Što se onih milion dolara tiče, biće oročeni u banci i biće
dati vašem sinu na njegov osamnaesti rođendan.
Dozvoli da se sama ubijem. Artur s ovime nema ništa!
Žao mi je. O ponudi se ne može pregovarati.
Arture, ti moraš da pucaš iz pištolja.
Ti, Norma, moraš da umreš,
ili će Volter zauvek da živi u tami. I tišini.
Ubijte me ako želite, gospodine Luis,
i osudite svoga sina na život u mukama.
Bićete u zatvoru zbog ubistva
Arlingtona Stuarda, običnog zaposlenog,
a oni će jednostavno da pošalju drugog umesto mene.
Ko? Ko će poslati drugog?
Arture, molim te, nemoj... -Ko? -Nemoj!
Želim vam prijatan dan.
Gospodine Stuard!
Može li da mi bude oprošteno?
Ne znam.
Koliko sam čuo, divite se delima Žan-Pol Sartra.
Možda će vas onda utešiti ove reči.
U večne odaje možemo ući na dva načina.
Slobodni ili neslobodni. Izbor je na nama.
Dali ste mi uvid u život nakon života, zar ne?
Jer, ovo je Čistilište.
A vi ste tu da biste ga zatvorili.
Vaš sin je zaključan u kupatilu na spratu.
Ne! Voltere! -Dušo, možeš li da nas čuješ?
Je li neko tamo?
Voltere!
Je li neko tamo?
Kako ćemo ući unutra?
Ne vidim! Molim vas, pomozite mi!
Voltere! Voltere!
Ništa ne čujem! Molim vas, pomozite mi!
Voltere? Odmakni se od vrata ako me čuješ!
Neka mi neko pomogne! -Voltere!
Ne može da nas čuje.
Stani. Arture, stani. Prekini!
Molim vas.
Arture! Arture!
Mama!
Tata! Molim vas!
Prekini, prekini...
Ne mogu. Ne mogu da ga gledam takvog.
Ne mogu.
Ne mogu to da učinim. -Ne možemo ni da ga ostavimo ovakvog.
To je jedini način.
Nema drugog načina. Nema.
Nasmešio nam se. -Šta?
Kada smo ga pitali za život nakon života, nasmešio nam se.
Jeste. -Da!
Arture, volim te i tako mi je žao...
Jako mi je žao što sam nam ovo učinila.
Nisi ti ništa učinila. Mi smo.
Zato se ne izvinjavaj.
Volim te.
Ne žalim ni zbog čega što smo u ovom životu učinili zajedno.
A, ja...
Brojaću dane,
sve dok moj Artur ne dođe da me opet vidi.
Pritisnuću ga.
Do našeg sledećeg susreta, je l' tako? -Da.
Nastavimo s ovim.
Nazvali ste 911, Hitni pozivi. Kome da prosledim vaš poziv?
Rekli ste da ste čuli pucanj?
Na kojoj adresi?
7321... Park? U Entrimu.
Dobar dan, gospođo Viler. Smem li da uđem?
Voltere?
Voltere!
Voltere, tata je. Tu sam.
Čuješ li me?
Voltere!
Volt... Voltere!
Voltere, ako me čuješ, vikni. Ispred vrata sam.
Podigni ruke u vazduh i odmakni se od vrata.
Tata!
Mama!
Tu sam, dušo, sve će biti u redu. Drži se.
Rekoh, podigni ruke i odmakni se od vrata!
Volter je na spratu, dobro je.
Uveravali su me da ćete i ti i on biti zbrinuti.
Prevod: Sloba K. (slobonja@yahoo.com)
Na osnovu pripovetke DUGME, DUGME, Ričarda Metesona